Det är franska! Fransmännen kommer!
Jag har aldrig varit så glad att höra franska förut!
- Finns det någon som kan franska? - Hon kan.
Jag är ensam nu.
Ensam på ön.
Snälla, någon, kom.
De andra, de är...
...de är döda.
Det dödade dem.
Det dödade dem alla.
- Jag kan inte stanna här. - Det finns ingenstans att gå.
Någon måste gå längs stranden och rita upp en karta.
Det kanske finns mer att se.
Jag hoppas vi ses igen.
Vad är det som händer?
Du vet vad som händer.
Men jag förstår inte. Varför...
Han var ditt ansvar, men du gav bort honom, Claire.
Ingen går säker nu.
Claire, det... är okej.
Hallå, du drömde.
Du gick i sömnen.
Okej.
Claire, vad hände?
Måste ha vart en riktig mardröm.
Vem sa att det var en mardröm?
När någon knyter näven så hårt,
trycker ner fingernaglarna en halv cm i handflatan,
så drömde de förmodligen inte om att rida hästar.
- Har du någonsin gått i sömnen förut? - Nej. Jag tror inte det.
- Hur skulle jag veta det? - Jag återkommer om det.
Jag hade en flickvän en gång som sa att jag pratade i sömnen.
- Vad sa du? - Vet inte.
Vad det än var, så gillade hon det inte.
Hur var din mödravårds- mottagare i Sydney?
Bra. Hon var bra.
Tyckte hon att det var okej att flyga i åttonde månaden?
Ja, jag var på mottagningen en vecka innan och hon sa att det skulle gå bra.
- Ultraljudet var bra? - Mm-hmm. Det var i bra hälsa.
- Hur har du känt dig? - Bra.
Ryggen är fortfarande ömt, men
förmodligen bara för att man sover på marken.
Jag blir yr om jag reser på mig för fort.
Och jag måste kissa hela tiden.
- Äter du bra? - Vildsvin och bananer.
Hur många veckor är du i?
Vilket datum fick du reda på att du var med barn?
- Är det rosa? - Jag vet inte ännu.
Jag menar, kissade du verkligen på det? 50
- Mm-hmm. Vänta en sekund. - Du kanske inte gjorde det rätt.
- Thomas, Jag kan kissa på en sticka. - Vilken färg är det?
- Hur länge har det gått? - Hmm, 6... 66 sekunder.
- Ååå... - Shh, shh.
Det är definitivt två linjer.
- Två rosa linjer? - Rosa? Nej, nej, nej. De är typ röda.
Va?
De är rosa.
- De här två linjerna... - De är rosa.
Först och främst så är de här testen inte speciellt säkra.
Thomas!
Nej, nej, nej. Min farbror, du vet...
vi trodde han hade prostatacancer. Kommer du ihåg det?
- Japp. Det hade han. Han dog. - Ja, men...
Jag menar, nej, nej. Det var fel...
...en fel diagnos.
Titta, den här stickan, betyder inte säkert att du är gravid.
- Thomas! - Vi borde köpa en ny.
Jag är sex veckor sen, förstår du? Sex veckor.
Det händer aldrig. Jag är gravid.
Bra. Bra, det kommer ordna sig.
Jag vet. Jag vet.
Claire...
Om vi ville, så skulle vi kunna göra det.
Sluta.
- Nej, jag skojar inte. - Min mamma skulle stöta bort mig sen.
Det har hon nästan gjort redan.
Ja, men varför? Kanske mitt 40 kr-i-timmen jobb på fisk-och-frityr?
Du är inte den enda som har ett jobb?
Jag har min målning.
Det är ju bra, men... det här är inte det vi vill ha.
Det kanske det är.
Vet du?
Det kunde vara som, öh...
Jag vet inte.
Det kunde vara den bästa grejen någonsin.
Vill du verkligen försöka?
Japp.
Claire... Jag älskar dig.
Det är ju alltid något.
Du står stilla, mitt på dagen och gör ingenting.
Otroligt.
Jag gör visst någonting.
Jaså? Vad då?
Jag sjunker.
Vattnet försvinner, tar med sig sanden och man sjunker.
Jag brukade göra så med min mamma när jag var liten.
Jaha, ny plan.
Du kommer sjunka dig raka vägen ifrån den här ön.
Sayid skulle vara stolt.
Han har varit borta nästan en vecka.
Någonting säger mig att han mår bra.
Vad gör du så här långt ifrån grottorna?
Lämnar vatten.
Hämtar fisk.
Claire kommer att föda snart.
Kära dagbok,
Fortfarande på den förbannade ön.
Idag svalde jag en insekt.
Din, Claire.
Här.
Vad skiljer oss från de vilda jänkarna om vi inte kan dricka en kopp te?
- Känns det bättre? - Det var bara en dröm.
Jag har en dröm.
Jag kör en buss och jag börjar tappa mina tänder.
Min mamma sitter där bak, ätandes på kakor.
Allt luktar bacon.
Det är konstigt.
Fast, jag vaknar inte upp skrikandes.
Jag mår bra nu, Charlie.
Visst gör du det.
Det är bara det att...
Jag tänker på dig...
på den här platsen.
Hur svårt det måste vara för dig,
utan din familj och dina vänner.
Då tänker jag att vi kunde vara vänner. Jag kunde vara din vän.
Vi behöver ju inte fläta håret på varandra eller nått sådant.
Jag menar bara det att om du behöver någon att prata med om någonting,
så finns jag här.
Charlie...
Okej.
- Jag menade inte att jag... - Det är lugnt, Claire.
Det är lugnt.
Thomas städade ur hela hans vind.
Jag flyttar in officiellt på tisdag.
- Det är kanon! - Jag vet. Han är häftig.
- Du, vi kanske inte skulle... - Nej. Du backar inte ut nu.
- Det känns bara fånigt. - Han är bara en spåman, Claire.
Jag trodde du var helt inne i det här... astrologi köret.
Ja, jag vet,
men jag behöver ingen som berättar för mig vad som kommer att hända eller
hur jag ska leva mitt liv.
Det har inget och göra med vad du behöver. Det är vad som är roligt.
Så om du inte har fler ursäkter...
Jag behöver dina händer för det här.
Så, när fick du reda på det?
- Vad? - Om barnet.
Hm... två dagar sedan.
- Hon har inte berättat för mamma ännu... - Shh!
Vad då, ska jag inte berätta för henne?
Vad då? Vad är det?
Jag är ledsen. Hm...
Jag kan inte... Jag kan inte...
Vad skulle du... Vad såg du?
Jag gör inte den här spådomen åt er.
Nej, du skulle säga någonting.
Ni måste gå. Nu.
Tack... Tack så mycket.
Vilken knäppis.
Hjälp mig!
Någon försöker skada mig! Snälla! Hjälp mig!
- Någon attackerar henne! - Va?
- Han höll fast mig! - Vilket håll försvann han åt?
Jag vet inte. Jag kunde inte se någon...
- Hur länge sen? - Vad är det som händer?
Nu precis! Han sprang iväg!
Vi kunde sprida ut oss och söka runt grottorna.
- Vänta, vänta, lugna ner er lite. - Hurley, kom igen, vi går.
Kom igen. Kom igen. Låt oss sätta oss ner en sekund?
- Kan du hämta lite vatten till henne? - Visst, självklart.
Claire, titta på mig. Det är lugnt nu.
- Fick du någon skymt av honom alls? - Nej, det var mörkt. Jag kunde inte se.
- Var hände det här? - Här!
Jag låg och sov och så vaknade jag av att han försökte skada min bebis!
Han hade någon typ av nål,
och han högg mig med den!
Han försökte skada min bebis!
Det är bra nu.
Vi har letat runt i hela närområdet.
Ingen såg eller hörde någonting?
Nada. Alla låg och sov.
Jag har en idé.
Jag springer runt här och letar efter ett psyko med Scott och Steve?
Så kom jag att tänka på, vem fan är Scott och Steve?
Jag hänger inte med. 186
Om jag var en snut och en kvinna vart attackerad skulle vi samla vittnesmål.
Knacka dörr, leta vittnen.
Men vi har inga dörrar här.
Hurley, du hjälper mig inte förstå vart det här leder...
Vi vet inte vem som bor här och vem som är kvar på stranden.
Jag menar, vi känner ju inte ens varandra.
Mitt namn är inte Hurley. Det är Hugo Reyes.
Hurley är bara mitt smeknamn, fattar du?
Varför? Det tänker jag inte berätta.
Poängen är att vi måste lista ut vem alla är.
Vill du starta en folkräkning?
Ja, ett register. De vet, namn, hur de ser ut och vem som är släkt med vem.
Om vi börjar med det här så kanske folk slutar att attackera varandra.
Det verkar som om någon blir slagen eller knivhuggen var och varannan dag.
Vi måste ta reda på vem som gjorde det här.
Mår du bra?
Var inte orolig.
Om du vill sluta dina ögon,
så kommer jag vara här hela natten.
Jag kommer inte låta någon komma nära.
Jag ska inte lämna dig, Claire. Säkert.
- Wow, vi har gardiner nu. - Jag vet.
Jag känner mig vuxen nu.
Gillar du dem?
Ja. De är fina.
Jag vet inte varför gardiner representerar vuxet för mig.
I antar att det är någonting som min mamma skulle göra.
Åh, hm, Sasha ringde.
De ska ut ikväll. De ville veta om vi ville följa med.
Va?
Jag åt inte alla chips. Det finns en till påse.
Claire?
Jag klarar inte det här.
Vad då?
Har du haft en dålig dag?
Det här fungerar inte.
Kom igen, det visste du.
Visste vad?
Hm, bara så att jag inte överreagerar här...
gör du slut med mig?
De sista tre månaderna, det är alltid...
någonting, något planerat, något ansvar,
någonstans vi måste vara, någon vi måste prata med.
Ja, jag försöker fixa så att när bebisen kommer...
"när bebisen..."? Ja. Jag menar, det är inte...
Om det är så här nu, hur kommer det då bli när bebisen kommer?
Men du sa att vi skulle göra det här.
Ja.
Ja, men nu är det på riktigt.
Men du kan inte bara ändra åsikt.
Hur i helvete skulle jag kunna vara en pappa, Claire?
Hur blir det med min målning? Mitt liv?
Jag visste... Jag visste att det här skulle hända.
Jag sa det till dig. Perfekt.
Nu får jag höra all den här övergivnings skiten.
Hallå, din skit, försök inte att rättfärdiga vad du gjort!
Jag har inte gjort någonting?
- Jag har inte gjort någonting alls. - Vad då, men det har jag?
Tror du inte jag ser vad du har gjort?
Förlåt mig?
Du skulle ha tagit p-piller då.
- Tror du jag vart gravid med avsikt? - Jag bryr mig inte längre.
Eller att det var någon sorts plan?
- Du är knäpp! - Det är över, Claire!
Nej, det är inte över!
- Jag går nu. - Thomas!
John, eller hur? John Locke?
Är det för din folkräkning?
Ja, du vet, jag tyckte det lät som en bra idé...
att skriva ner allas namn och vart de kommer ifrån.
Vem kollar upp dig då?
Äh... jag.
Det var ett skämt.
Åh, bra.
Japp.
Du vet redan mitt namn.
I har levt det mesta av mitt liv i Tustin, California.
Coolt. Och, äh, anledning till resan?
Anledningen till att du var i Australien?
Jag letade efter en sak.
Letade... uh-huh.
Mycket bra.
En sak.
Så, hittade du det?
Nej, det hittade mig.
Någonting annat?
Nej, nej, det är bra.
Tack så mycket.
Tjena, jag vet att jag redan pratat med dig,
men jag ville komma ifrån honom för en sekund.
Såg du någon lämna stranden igår kväll?
Folk kommer och går, men...
Nej, jag vet inte.
Vad då?
Jag är inte säker på att någonting verkligen hände.
Vänta, vad då?
Claire sa till Michael och mig att angriparen försökte spruta in någonting.
Men det fanns inget märke på hennes mage.
Hon vaknar upp två nätter i rad skrikandes.
Första gången så gick hon i sömnen.
Tror du hon hittar på det här? Hon var livrädd.
Lyssna, hon sa att mannen försökte skada hennes bebis.
Varför skulle någon försöka med det när alla sover några meter ifrån.
- Så du tror hon ljuger? - Nej.
- Gravida kvinnor har extremt verkliga... - Verkliga, visst.
Detta är typiska bokexempel på ängslan efter mardrömmar.
Du vet allting som händer med alla, va?
Hallå!
Så vad ska vi göra?
Claire föder om drygt en vecka. Kanske två.
Men om hon fortsätter att vara stressade så här eller får fler panik attacker,
kan det framkalla en för tidig födsel.
Här ute utan instrument, ingen övervakning, utan lugnande.
Det kan aldrig vara bra.
Allt kan inte vara inbillning.
- Hej, Lance. - Förlåt?
Lance. Ditt namn är Lance, eller hur?
- Ethan. - Just det ja, det stämmer.
Lance är en liten kille med glasögon och rött hår.
Jag förstår att du blandar ihop oss.
Förlåt. Många namn och ansikten. Ganska patetiskt, va?
Man skulle kunna tro efter vi varit på ön i några veckor med samma människor,
så borde man ju känna varandra.
Ja, du har rätt. Man skulle kunna tro det.
Så, vi håller på med en lista...
över alla överlevandes namn, hemadresser, sådana saker.
Låt se, du har redan mitt namn.
- Stämmer bra, inte Lance. - Verkligen inte.
- Efternamn? - Rom.
- Rom... r-o-m? - Stämmer bra.
Bra. Var kommer du ifrån, Ethan Rom?
- Ontario. - Kanon. Jag älskar Canada.
Vad kul, eh...
Det räcker bra så. Tack för pratstunden.
Vad är det här till för?
Öh, ingenting. Bara tänkte att det kunde vara en bra idé.
Claire?
Hittade du honom?
Hm, nej.
Tänk om han kommer tillbaka?
Claire, situationen vi befinner oss i...
krashen, att ingen kommer, den här platsen...
det kan spela oss ett spratt och
framkalla saker som egentligen inte finns.
- Det kan verka väldigt verkligt... - Jag förstå...
Din bebis kommer... snart.
Och jag kan inte ens föreställa mig hur skrämmande det kan vara för dig.
Men ju mer uppriven du är, desto mer farligt är det för dig...
och din bebis.
Så, jag vill att du tar det här.
Vad är det för något?
Det är lugnade.
Mycket svaga, används normalt i situationer som denna.
Det skadar inte bebisen. Jag lovar.
Du tror mig inte.
Claire...
Tror du jag hittar på det här?
Jag blir attackerad och du ger mig sömntabletter?
Det är inte sömn... Lyssna, de är mycket svagt lugnande, Claire.
- Jag går nu. - Va? Nej! Claire. Claire...
Det var tryggt på stranden. Det är inte tryggt här.
Gör inte så här, Claire. Du måste tänka på din bebis, Claire.
Prata inte med mig om min bebis.
Jag är trött på alla som talar om för mig vad jag ska göra.
- Snälla... - Släpp mig.
Är du okej?
Vad sa du till henne?
Ja?
- Mr. Malkin, vi träffades förut? - Ja, jag kommer ihåg.
Du ville inte spå mig sist. Så jag hoppas att du kunde nu.
Om du är psykisk, varför måste du räkna det?
Det är inte så det fungerar.
Jag bara skojade.
- Så, hur fungerar det? - Jag vet inte.
När lämnade han dig?
Förra veckan.
Var det därför du inte ville spå mig sist jag var här?
Nej, nej, nej. Jag såg någonting... något sorts suddigt sak.
- Är suddigt dåligt? - Suddigt är dåligt.
Därför slutade jag spå dig.
Är du säker att du vill fortsätta nu?
Ja, tack.
Jag kan berätta...
det här är viktigt.
Okej.
Det är mycket viktigt att du uppfostrar det här barnet själv.
Menar du med Thomas? Är han...
Fadern av barnet har ingen plats i dess liv, inte i ditt heller.
Vad menar du då exakt?
Uppfostran av detta barn av någon annan än dig själv...
Fara omger det här barnet.
Fara?
Din natur, din ande,
din godhet måste influera uppväxten av detta barn.
Lyssna, om Thomas och jag inte, du vet, blir ihop igen,
Så kommer jag att adoptera bort bebisen.
Jag ville bara få reda på vad som skulle ge bebisen ett lyckligt liv.
Det finns inget lyckligt liv.
Inte för det här barnet, inte utan dig.
- Jag förstår... - Det finns ingen annan.
Du får inte låta någon annan uppfostra detta barn.
Okej. Bra.
- Tack för att du tog mina 1600 kr. - Här, ta dem.
Fröken Littleton, Jag hoppas att du överväger...
Jag kan inte uppfostra det här barnet själv. 391
Du måste lyssna på mig!
Tack för din tid och att jag fick pengarna tillbaka!
Fröken Littleton, snälla! Barnet behöver ditt skydd!
Fröken Littleton!
Snälla!
Hallå?
Fröken Littleton, det är Richard Malkin.
Åh, herre gud.
Lyssna på mig. Jag har en plan... något som gör att allt blir bra.
Du måste sluta ringa mig.
Det är för sent, fattar du? Jag ska till adoptivbyrån imorgon.
Jag har sagt åt dig flera månader att du inte får göra det.
Vad jag gör med min bebis har du inte med att göra.
Om du inte gör vad jag föreslår,
kommer stor fara kommer att falla över dig och ditt barn.
Nej, stor fara kommer att falla över dig
om du inte slutar ringa mig mitt i natten.
Jag vet vad du känner inombords, Claire.
Att du känner tvekan inför valet att ge bort ditt barn.
Jag ber dig, gör det inte. Lyssna i alla fall på vad jag har att säga först.
God natt.
Hej.
Vart ska du?
Tillbaks till stranden.
Men, vad hände?
- Skulle jack... - Jack försökte droga mig.
Han tror att jag hittar på allting,
att inget hände på riktigt.
Så för att bevisa att du är förnuftig, så trampar du iväg genom djungeln själv.
Mycket bra.
Jag är inte galen, Charlie.
Vill du ha min information?
Namn... Shannon Rutherford.
Ålder... 20.
Adress... Skithålsön.
Så, eh, vart var ni igår kväll då?
Hm, på stranden.
Varför förhörs vi?
Ni är ungefär den tjugonde personen som frågar mig det.
Varför har alla så svårt för att svara på några frågor?
Kanske för att vi inte tycker om din lilla fosterlands handling, eller hur.
Han är liberal.
Allvarlig, varför en lista?
Det är inget. Vi hade en liten episod uppe vid grottorna igår kväll.
En episod?
Ja, Claire, den gravida flickan... Vet du vem det är?
Hon, eh... vart liksom... överfallen.
- Va?! - Mår hon bra?
Jodå, hon är lite uppskakad bara, men...
Jag flyttar verkligen inte upp till våldtäkts grottorna.
Du vet, det skulle underlätta en hel del om du bara hade passagerarlistan.
Vi kryssade i alla namn av de avlidna som vi brände i flygplanskroppen,
så listan borde bli komplett med resten av oss.
Va? Verkligen? Vem har den?
Vem tror du?
Jag ska säga som det är rakt ut.
Gör det du.
Jag har hört att du har passagerarlistan,
och jag behöver den så jag vill att du ger mig den.
Jaså?
Du skulle kunna göra det du normalt gör när någon frågar dig om något...
säga åt mig att dra åt helvete.
Dra åt helvete?
Eller så kunde du bara... ge det till mig.
För du skulle kunna behöva några poäng.
Du vet verkligen hur man snackar med en man.
Det är en gåva.
Listan ligger i den bruna resväskan. Ta den.
Snälla låt mig bära väskan åt dig.
Det går bra.
Jag vet att det går bra, men jag kan ändå bära din väska.
Varför följde du efter mig?
Förmodligen för att jag gillar dig.
Va?
Du gillar inte mig, Charlie, okej?
Du vill bara rädda mig för att jag är...
på grund av det här.
Men jag mår bra. Jag behöver ingen räddning. Jag behöver inte...
Claire?
Vad är det? Vad? Claire, vad? Vad är det?
- Var det ännu en? - Japp.
Okej, vi måste klocka sammandragningarna.
Det är vad man gör, eller hur... tar tiden mellan sammandragningarna?
Ett-tusen-ett, ett-tusen-två...
Charlie!
Du behöver bara lugna ner dig, förstår du?
Djupa andetag.
Åh, helvete också.
Charlie, du måste springa och hämta Jack.
- Vad? - Det kommer gå bra.
Jag lämnar dig inte ensam. Jag kan hjälpa dig under förlossningen.
- Jag klarar av det här. - Snälla, spring!
Charlie, du måste inte hjälpa till...
Vänta, nej, lyssna på mig. Jag tänker inte låta någonting hända med dig.
Jag kanske inte vet vad jag gör men jag listar ut det.
Om jag kan sluta med droger kan jag förlösa en unge.
Låt mig förklara. Jag är en drogmissbrukare.
Jag var en drogmissbrukare. Jag är ren nu.
Hämta Jack!
Just det.
Arlene och Joseph skjutsar dig till Melbourne.
De betalar ditt boende och dina läkemedelsutgifter.
Vi hittade en lägenhet. Det är en riktigt fin två sovrums lägenhet och,
vi tror att du kommer finna dig tillrätta där.
Som vi diskuterade, när barnet är fött och överlämnat till Stewarts,
så har du ingen umgängesrätt med barnet längre.
Du har ingen rätt att kontakta barnet,
och det är helt upp till Arlene och Joseph att bedöma
om de vill berätta någonting om dig för barnet.
Förstått?
Ja.
När du skrivs ut från sjukhuset,
får du de resterande 160.000 kr.
Jag vill bara veta att ni kommer att ta väl hand om bebisen.
Självklart kommer vi det.
Nu behöver jag din underskrift och datum.
Kan ni "Fånga en fallande stjärna"?
Det är en sång, som en vaggsång.
"Fånga en fallande stjärna och stoppa den i din ficka."
Min pappa brukade sjunga den för mig när jag var liten.
Tror du att du skulle kunna sjunga den ibland för barnet?
Naturligtvis.
- Den... den fungerar inte. - Här.
Jag... jag... jag är ledsen. Jag kan inte göra det här.
Va? Nej! Nej!
Okej, vad är det? Vad erbjuder du?
Åh! Herre gud! Vad heter du?
Ethan. Mår du bra?
Du måste springa till grottorna. Spring. Hämta jack.
- Berätta att Claire... - Claire. Mår hon bra?
Hon håller på att föda. Spring fort.
Jag är med henne... på stigen precis där.
Spring!
Claire!
Jag är här!
Claire! Okej, Jack kommer snart.
Hur mår du?
Det gör ont.
Håll min hand.
Krama.
Andas.
Andas in. Andas ut.
Bra. Bara andas.
Andas in. Mycket bra.
Åh, Det är inte meningen att jag ska vara här.
Jag tror vi alla känner så ibland.
Jag vet. Det är bara det att...
Någon lovade mig att det skulle vara annorlunda.
Men han hade fel.
Japp. Han hade fel.
Du har talat om för mig i fyra månader att jag ska uppfostra barnet själv.
Och nu ger du mig pengar och säger att jag inte behöver det?
Jag hittade ett par i Los Angeles som väldigt gärna vill adoptera.
Bebisen kommer att vara säker med deras omsorg.
- Jag har förutspått... - Du har förutspått.
Jag vet inte ens varför jag är här. Jag är ledsen.
Jag vet att det låter löjligt, Claire... allt det här psyk snacket...
och jag uppskattar att du tror att jag är spritt språngande galen.
Men det här är vad som måste ske.
Så du ger mig 50.000 kr
för att ge min bebis till ett okänt par i Los Angeles?
100 000 kr.
De andra 50 000 kr får du när du anländer i Los Angeles.
Och de är inga främlingar, Claire. De är fina människor.
- En spåman? - Jag vet. Det är pinsamt.
Efter allting, så var han bara full av skit.
Eller inte.
Jag menar, allt han ville var att ingen annan än du uppfostrade barnet?
Han kanske visste.
Jag menar...
om du ville det tillräckligt mycket,
du vet, om han hade gåvan...
och jag tror att några har den...
så kanske han visste, Claire.
Jag kan inte åka imorgon. Jag måste få min...
Det måste vara det här flyget. Inga andra.
De har redan bestämt sig för att möta dig vid din ankomst.
Flyg 815. Flyg 815.
Det fanns inget par i Los Angeles.
Han visste.
Han visste om planet...
vad som skulle hända...
Åh, herre gud, han visste.
Känner du att en till är på väg?
Jag tror inte det.
Var i helvete är Jack?
Du, jag tror...
Jag tror att jag mår bra nu.
Sammandragningarna?
Det kanske var den sista.
Snälla, låt det vara den sista.
Jack sa att stress kan leda till en falsk födsel.
Är du säker på att du mår bra?
Ingen smärta.
Födelse varning avvärjd.
Jag sa ju att jag skulle ta hand om dig.
Tack, Charlie.
Det var så lite så.
Tror du att du kan ta dig tillbaka till grottorna?
Jag kommer inte låta någonting hända med dig.
Okej.
Då går vi.
Sayid.
Lyssna på mig.
Jag hittade henne... den franska kvinnan.
Får jag lite vatten.
Vad hände?
Kvinnan på ön...
Jag var tvungen att komma tillbaka. Jag var tvungen att komma tillbaka.
Vi är inte ensamma.
Är du okej?
Jodå, ja, han sparkade precis.
Känn.
Vi har ett problem.
Passagerarlistan.
Jack, folkräkningen...
namnen på alla som överlevde.
Alla 46 av oss.
Jag intervjua alla... här och på stranden.
Jag har deras namn. 612
En av dem... En av dem finns...
Jack.
En av dem finns inte med på listan
Han var inte med på planet.
Hejsan.
Ethan, var är Jack?
Undertext av jamjAm www.divxstation.com